Vissa liv sägs vara förenade genom tidevarven
Förbundna av ett forntida rop som ekar genom seklen
Ödet
För länge sedan, i ett fjärran land -
- växte ett rike som sträckte sig från Kinas stäpp -
- till Medelhavets stränder.
Riket hette Persien.
Obändigt i strid, klokt vid seger...
Efter det persiska svärdet följde ordning.
Den persiske kungen, Sharaman, regerade med sin bror, Nizam -
- baserat på lojalitet och broderskap.
Kungen hade två söner som gav honom stor glädje.
Fröjdas!
Men gudarna betraktade ännu inte -
- kungens familj som fullkomlig.
Inte förrän den dag han såg modet -
- hos en föräldralös pojke på Nasafs gator.
Ur vägen!
Sluta!
Spring! Spring, Bis!
Stanna här.
Släpp mig!
I konungens namn!
Vad heter du?
- Dastan, Ers majestät. - Och dina föräldrar...?
Pojk!
Bror, ta med honom.
Rörd av det han såg, adopterade kungen pojken Dastan.
En son utan kungligt blod -
- och utan blick på tronen.
Men kanske något annat ingrep den dagen,
- något bortom människans förstånd.
Dagen då en pojke med den mest osannolika bakgrund blev...
...en persisk prins.
15 ÅR SENARE
I PERSIENS GRÄNSLAND
DEN HELIGA STADEN ALAMUT
Den mytomspunna Alamut. Vackrare än jag anat.
Låt er inte luras av skönhet, prins Tus.
Veka länder har veka människor,
- och de är förrädare.
Far har sagt att Alamut inte får röras.
Vissa betraktar stan som helig.
Men vår vise far är inte här, så jag måste bestämma.
Jag ska konferera en sista gång med min ädle farbror -
- och mina två bröder, Garsiv och...
Var är Dastan?
Kom igen! Jag har satsat hela mitt apanage!
- Försök själv! - Sätt igång!
Kan du inte mer?
Prins Dastan!
Var är prins Dastan?
Han är inte här!
Ers höghet, prins Tus har samlat till krigsråd.
Jag kommer.
Vår bäste spion stoppade en karavan på väg från Alamut.
Svärd - av bästa utförande.
Pilar med stålspetsar.
Och ett köpeavtal mellan krigsherren Kosh och Alamut.
De säljer vapen till våra fiender.
En sån pil dödade min häst i Koshkhan.
Blod ska flyta på Alamuts gator.
Eller också stupar våra soldater.
Vi skulle kuva Koshkhan, inte Alamut.
Kloka ord, lille bror.
Ord stoppar inte våra fiender -
- när de beväpnat sig med svärd från Alamut.
Vi anfaller i gryningen.
l så fall vill jag leda attacken.
Vad tycker du, Garsiv?
Jag leder persiska armen.
Dastan leder en grupp gatuslödder!
De må vara ohyfsade, men de slåss bra.
Äran av att inleda striden bör vara min.
Stridslysten som vanligt.
- Som sig bör! - Mina bröder!
Alltid så ivriga.
Det sägs att Alamuts prinsessa är makalöst skön.
Vi marscherar in i palatset och avgör.
Jag ifrågasätter inte ditt mod, Dastan.
Men du är inte mogen för det här.
Garsivs kavalleri får leda.
Prinsessan Tamina, persiska armén har inte dragit vidare.
Deras tro älskar ingen annan sanning -
- än sin egen.
Det vore kanske säkrast att ni inte står så nära.
Oavsett deras tro, så är deras bågar inte så starka -
- eller deras träffsäkerhet.
Samla rådet.
Jag finns i högtemplet, för jag måste be.
l högtemplet?
Alamut har inte intagits på tusen år!
Med tiden förändras allt.
Det borde vi veta mest av alla.
Varför lyder vi inte din brors order?
För att Garsiv alltid gör frontalattacker.
Det blir rena massakern.
Alamuterna försvarar stadsporten, så vi tar en sidoväg.
Har du druckit?
Där är vår ingång.
Ytterporten är lätt att forcera.
Men innerporten är omöjlig.
Grindhissen bevakas av två bemannade vakttorn.
ln tar man sig alltid, Bis.
Du tar ytterporten, så tar jag den omöjliga.
Du vill tydligen få oss alla dödade.
Jättebra tal, Bis. Uppmuntrande...
Slå larm!
Håll det här.
Akta ryggen...
Östra porten är öppen!
Det är Dastans mannar! Han har tagit sig in. Dastan klarade det.
Flytta till östra porten.
Till östra porten!
De är igenom östra porten.
Rasera tunnlarna till kammaren.
Ja, prinsessan.
Ge er av nu, allesammans.
Du vet vad du måste göra.
Den måste skyddas till varje pris.
Ur vägen!
Fåniga sånger och rökelse hjälper inte längre.
Du inser snart att hon kan mer än så, Garsiv.
För en gångs skull stämmer ryktet.
Vi vet att ni gör vapen åt Persiens fiender.
- Visa oss var de är. - Vi har inga smedjor.
De vapen vi hade har ni nu tagit.
lnte enligt våra spioner.
- För att bespara er plågor... - Det hjälper er inte -
- hitta nåt som inte finns.
Så talar någon som är klok nog att överväga en politisk lösning.
Förena er med Persiens blivande kung.
Hellre dör jag.
Det går att ordna.
Nej!
Prins Tus.
Lova att ni behandlar Alamuts folk med barmhärtighet.
Persiens lejon!
De kallar dig Persiens lejon!
Du har aldrig varit bra på att lyda order.
Jag måste förklara en sak, Tus...
Nej, nu ska vi fira!
Vi måste dock följa traditionen.
Eftersom du anföll först -
- är du skyldig mig en gåva.
Vacker dolk...
Han har gett dig stan och prinsessan.
- Det räcker väl? - Jag antar det.
En budbärare har anlänt.
Goda nyheter.
Er far har avbrutit sina böner för att göra oss sällskap.
Säkert för att gratulera oss till vår stora seger.
Tecken tydde på att de beväpnade våra fiender.
Tecken?!
''Tecken'' räcker inte -
- för att ockupera en helig stad med mina styrkor!
Detta...äventyr -
- kommer inte att mottagas väl av våra allierade.
Men det tänkte du förstås inte på.
Se inte på din farbror, pojk!
Beslutet och dess följder är mitt ansvar.
Jag vet att du gärna vill överta tronen.
Men tro mig, du är inte mogen än.
Det vet ingen bättre än far.
Fars tillit betyder mycket för mig,
- så jag ska själv leda sökandet efter vapnen.
Jag återkommer inte förrän jag har bevis på Alamuts förräderi.
Tredje steget är svårast.
Min käre bror!
Vi har hittat tecken på tunnlar i östra kanten av stan.
Jag är på väg dit nu.
Då missar du ju festmåltiden!
Du och Garsiv får ta hand om far.
- Du har väl en gåva till honom? - Javisst...
- Gåvan, Bis! - Vad då?
Den har blivit tillfälligt förlagd...
Jag visste att du skulle glömma det! Alamuts kungliga böneskrud...
Österlandets heligaste. Kungen kommer att uppskatta denna gåva.
Du slogs som en hjälte. Det gläder mig att ge dig en gentjänst.
Som en sällsynt juvel...
Presentera henne för kungen i mitt ställe.
Vill du verkligen ha en hustru till?
Hör på:
Giftermålet med prinsessan garanterar hennes folks lojalitet.
Utan det förbundet kan hon bli farlig för oss.
Om far inte godkänner giftermålet,
- vill jag att du egenhändigt avslutar hennes liv.
Jag ska alltså eskorteras av prins Dastan,
- Persiens lejon...
Tänk att hyllas så -
- för förstörelsen av en oskyldig stad.
Angenämt, prinsessan.
Om det är ett brott att straffa min kungs fiender,
- då gör jag gärna om det.
Då är ni en sann persisk prins: brutal och utan hederskänsla.
Tro inte att ni känner mig.
Finns det mer att känna till...?
Vänta här med Hennes höghet.
Om ni kan klara av det...
...så föreslår jag en aning ödmjukhet när ni presenteras för kungen -
- för ert eget bästa.
Farbror har fått far på bättre humör.
En dag blir även du kungens bror...
Bara du kommer ihåg din viktigaste plikt, så går det bra.
Och vad är den?
Att se till att hans vinglas alltid är fyllt.
Jag har hört att ännu en av mina söner har nått rangen -
- av stora persiska krigare!
Vi har saknat far.
Jag har bett för dig och dina bröder.
Familj!
Bandet mellan bröder är det svärd -
- som försvarar vårt rike.
Jag hoppas att det svärd förblir starkt.
Mitt syfte var att bespara våra mannar onödiga förluster.
En god man hade gjort som du:
Agerat djärvt och modigt för att segra och skona liv.
Men en stor man hade förhindrat hela attacken.
En stor man -
- hade satt stopp för det han visste var fel...
...oavsett vem som gett order om det.
Pojken jag såg på torget...
...hade möjlighet att bli mer än bara god.
Han skulle kunna bli stor!
Till dess...så har jag en gåva till far.
Vissa ifrågasatte hur klokt det var att välkomna -
- en gatupojke in i min familj.
Jag såg en pojke vars blod inte var ädelt -
- men vars personlighet var det.
En konung till sinnet!
Tack, far!
Tack.
Tillåt mig att överlämna Alamuts kungliga böneskrud.
Vad kan jag ge dig i gengäld?
Tillåt mig att föreställa prinsessan Tamina.
Tus vill skapa ett förbund med hennes folk genom giftermål.
Jag hoppas far beviljar det.
Under alla mina resor...
...har jag aldrig skådat en vackrare stad, Ers höghet.
Ni skulle ha sett den innan era obildade kamelförare -
- tog över den.
Hon blir en utmärkt drottning...
Men...Tus har redan tillräckligt många hustrur.
Du, Dastan, skulle kanske ta färre risker -
- om en sådan juvel väntade i din kammare.
Alamuts prinsessa får bli din första hustru.
Vad säger du, Dastan?
Fienden tar han sig an utan eftertanke,
- men inför äktenskapet stelnar han av skräck.
Och vissa säger att han saknar visdom...
Jag behöver ett glas.
Flytta er! Ur vägen!
Far...
Skruden är förgiftad!
Hjälp honom!
- Skruden från Dastan! - Varför?
- Hjälp honom! - Grip mördaren!
Bis!
Kom!
- Vad gör du?! - Jag kan få ut oss härifrån.
Du behöver min hjälp.
- Stäng porten! - Ditåt!
Stäng porten!
Ducka!
Där är mördaren!
Han har stulit min häst!
Mina lojala undersåtar:
Hela världen sörjer vår avlidne konung.
Vi är alla djupt gripna.
Att mordet utfördes av prins Dastan -
- gör smärtan ännu värre.
Jag mördade inte far.
Min bror gav mig skruden.
Tus stod bakom det här.
Och nu blir han kung.
Jag dödade inte min far.
Jag tror dig.
Jag borde inte ha låtit dig följa med.
Men du gjorde det.
Jag lovade min bror att döda dig om han inte fick dig.
En lösning vore att kyssa mig...
...och sen döda mig,
- men jag har en bättre lösning.
Jag dödar dig -
- då är dina problem lösta!
Vi kan kanske hitta en annan lösning...
En lösning vore att kyssa mig och sen döda mig.
Men jag har en bättre lösning...
- Nej... - Jag dödar dig!
Återlämna det du stal, perser!
Nej!
- Såg du det där? - Vad då?
Tar du svärdet igen, bryter jag din arm.
lgen?
Du har gjort slut på sanden!
Va?
Vad är det här för något?
Otroligt...
Släpper man ut sanden...
...så vrids tiden tillbaka.
Och bara den som håller i dolken vet vad som hänt.
Han kan resa tillbaka i tiden och ändra det som hänt.
Och bara han vet om det...
Hur långt bak i tiden?
- Svara! - Ni förstörde min stad!
lnvasionen gällde dolken, inte vapen...
Efter striden bad Tus att få dolken som gåva -
- och nu förstår jag varför!
Med den skulle han kunna förändra -
- förloppet i en strid,
- stoppa en motståndares svärd...
Han skulle bli Persiens mäktigaste härskare, större än min far!
Allt handlade om dolken!
Min förrädiske bror måste ställas inför rätta,
så belöningen för hans gripande fördubblas.
Under tiden ska jag beskydda vårt rike -
- så som min far skulle ha krävt.
Ett nytt välde har påbörjats.
- Vad gör du? - Garsiv är oss i hälarna.
Aksh är rikets mest kända häst.
- Trasorna sopar igen spåren. - Spår? Vart ska du?
Till Avrat där far ska begravas.
Du är efterlyst för mordet -
- och tänker gå på begravningen -
- där det är tusentals soldater?!
Nizam är där. Honom kan jag lita på.
Han inser att Tus låg bakom.
Maka på sig...
Alla vägar till Avrat är fulla av soldater.
Jag ska rida genom Slavarnas dal.
Där kryllar det av mördare.
Det sägs det, ja...
- Det är rena självmordet! - Jag har fått skulden för mordet.
Jag måste bevisa min oskuld, om jag så stupar på kuppen!
Ska du bara lämna mig ute i ödemarken?!
Den ädle Dastan överger en hjälplös kvinna!
Vad säger din kära hederskänsla om sånt?
Ge mig styrkan att inte döda henne...
Vi är snart ikapp honom.
Utan rätt sand är det bara en vanlig kniv.
lnte ens särskilt vass.
Finns det mer av den här sanden?
Självklart inte.
Hur kan jag skaffa mer?
Stå på huvudet och håll andan...
Ser du vad du letade efter?
Nu går vi.
Om du inte kan visa hur dolken fungerar,
- varför skulle din farbror tro dig?
Det är inte ditt problem.
Du går verkligen som en sån...
Håller huvudet högt, skjuter ut bröstet och tar långa stampande kliv.
Så går en självbelåten persisk prins.
Sen du föddes har du fått höra att världen är din - och trott på det!
Jag föddes inte i ett palats!
Jag föddes i Nasafs slum, där jag fick slåss för att överleva.
Så hur blev du prins?
Kungen kom till torget en dag och...
Jag vet inte...
Han hittade mig.
Han tog hand om mig, gav mig en familj och ett hem.
Det du ser...är hur en man går när han har förlorat allt.
Välkommen till Slavarnas dal, Ers höghet...
Jag måste få en droppe vatten.
Du tömde vår fältflaska för längesen...
Jag föddes inte i öknen som ni perser - förtorkade och ilskna.
Min fysik är mycket mer...ömtålig.
Bortskämd, menar du nog.
Alamuts brunnar är kända för sitt rena och kalla vatten.
Om ni beundrat era brunnar mindre och bevakat era murar mer,
- hade du inte varit här...
Ett under!
Jag har tystat prinsessan.
Tamina?
Hör du mig?
Ja, Dastan, jag hör dig...
Vet du var du är, perser?
Och ändå kom du hit?
l Sudan finns en krigarstam -
- som kallar sig ngbakerna.
De sätter skräck i alla de möter.
Ngbakerna är mästare på att kasta kniv.
De svingar blad som sägs ha välsignats av Skaparen själv.
Deras träffsäkerhet är så mordiskt bra att de kan halshugga tre män...
...med ett kast.
Du borde inte ens försöka. Vet du varför?
Det här är Seso. Han är ngbaker.
Jag räddade hans liv,
- så nu står han i evig tacksamhetsskuld till mig.
Så säg mig, perser:
Finns det nåt gott skäl till att jag inte ska be Seso -
- att sikta lite högre nästa gång...?
Så här har vi henne?
Ja...du hade rätt - hon ser inte så pjåkig ut.
Synd att hon inte luktar godare...
Men vi har ju en överenskommelse.
Klyftig prinsessa...
Vad då för överenskommelse?!
- En sån ädel prins... - En sån mild prinsessa...
Så tagen du blev när jag låtsades svimma.
Snabbt skulle du undsätta skönheten...
Skönhet, va?!
Varför kan du inte sluta titta på mig?
Jag litar inte på dig -
- och du är inte min typ.
Nej, jag är ingen desperat slavflicka!
Jag kan minsann uttrycka mina tankar!
För många tankar...
Hon blir ett fint tillskott...
Vad tänker du göra med henne?
Ja, säg - han är ju så angelägen om mig...
Ett ögonblick, bara?
Det är svårt för mig att erkänna... att du hade rätt.
Jag såg det jag letade efter.
Hör på, Dastan.
När min farbror ser vad dolken klarar, kommer han att tro mig.
Jag vet att jag inte varit helt ärlig mot dig.
Men du är så bra på att ljuga.
Jag är väktare av en gudomlig pakt.
Dolken är helig -
- och skulle tas till en säker plats när du stal den.
Hamnar den i orätta händer...
Jag ska ta hand om din kniv.
Det här måste du se.
Du inser inte vad som står på spel!
Sånt här är för gudar, inte människor!
Dina gudar, inte mina.
- Strutskapplöpning? - Varje tisdag och torsdag.
De må sakna skönhet, men de har desto mer...kämpaglöd.
Och tävlingarna är lätta att fixa.
Jag har hört rysliga saker om den här platsen.
Blodtörstiga slavar som mördat sina herrar?
En bra historia och väl berättad, men tyvärr är den osann.
Skeletten vi såg...
Dem köpte jag av en zigenare i Bukhara.
Jag skapade vårt rysliga rykte -
- för att hålla borta den smygande ondska -
- som ligger på lur i vårt ödsliga land.
Vet du vad jag pratar om?
Skatter!
Perserna med sina arméer, borgar och vägar...
Vem betalar för det? Småföretagaren!
Därför startade jag en liten kampanj
för att sprida falska rykten.
Jag spred dem som en könssjukdom i ett turkiskt harem!
Skåda den stora strutsen!
Kom igen, min sköna!
Jag älskar det här!
Och skattmasen håller sig borta från mig och mina kunder,
- så alla är nöjda!
Sätt flickorna i arbete!
Snabba på, då! Publiken måste hållas lugn.
Sätt fart! Spring!
Tappar du nåt, blir det löneavdrag.
Bläng inte på mig! Du vet vad jag menar.
Gör ditt jobb och håll publiken lugn.
Vår lilla uppgörelse -
- kommer att fungera bra.
Rör inte!
Hon är livlig, hon! Var hittade du henne?
På slavmarknaden i Lur.
Jag var på väg för att byta henne mot en kamel -
- när hon anföll mig.
Kameler är pålitligare.
Schejk Amar, tack för er gästvänlighet.
Ni driver en bra verksamhet, men om vi...
Vet du vad, perser?
Du är mycket lik den vanärade prinsen -
- som flydde efter att ha mördat kungen...
Har jag berättat om ngbakerna?
- Ja, det har ni. - Jag gillar bra historier,
- men att byta henne mot en kamel?!
Hon är värd minst två stycken.
Vad gäller dig,
- så har din bror utfäst en belöning som -
- oss emellan - är snuskigt stor.
Jag skulle sälja min mor för sånt guld.
Du vet inte hur hon var.
Ta honom till persernas utpost.
Vänta lite...
Fin kniv!
lngenting särskilt...
- Den är värdelös. - Verkligen?
Smält ner den och ta ädelstenarna.
Vad gör han?!
Nej, du kan döda en av fåglarna!
Hitåt!
Det där är ingen bra idé...
Spring till tunneln!
Titta! Aldrig mer!
lngen mer jäst getmjölk efter tredje loppet.
Ta honom!
- Porten! - Ta honom!
Lyft spaken!
Ge mig dolken!
lnte nu. Lyft spaken!
Ge mig dolken!
Det skulle jag aldrig göra...
Snabba på!
Perser!
Letar ni efter den här...?
Nästa gång ska du få!
De har alla kommit för fars begravning.
Hundra persiska soldater bevakar porten.
Kanske ännu fler. Vill du vara nära dolken,
- måste du hjälpa mig.
Alla dessa utländska dignitärer.
Jag antar att du känner några av dem...
Fanns det ingen som väger mindre?
Mogulerna i Hindukush är en fin släkt.
Känn dig hedrad.
Javisst, hemskt...
Var är dolken, Dastan?
Du får gärna visitera mig - noggrant...
Tus är inte här. Han måste vara kvar i Alamut.
Där finns mer sand till dolken, inte sant?
Därför är Tus kvar där.
Det är vad vår armé letar efter...
Jag måste meddela min farbror att möta mig.
Det är omöjligt.
Svårt, inte omöjligt.
Bara ett bevis på att du är galen.
Men du verkar imponerad...
Ur vägen!
Vänd om!
Du köpte såna åt mig när jag var liten.
Och du spottade ut kärnorna på Garsiv.
Du borde inte ha kallat hit mig, Dastan.
Jag hade inget val, farbror.
Kom.
Jag dödade inte far.
Du vet att jag aldrig skulle göra det.
Dina handlingar säger något annat.
Jag var tvungen att fly.
Tus gav mig skruden.
Det var han som förgiftade den.
Han är ju inte här, eller hur?
På fars begravning... Men han är i Alamut.
Vi måste visa att invasionen var rätt.
Det är viktigt att hitta vapensmedjorna.
Ja, men inte om de inte existerar.
Invasionen av Alamut var en bluff.
Tus vill ha makt - därför mördade han far.
Han söker inte efter vapen,
- utan efter den sand som driver ett magiskt föremål.
Har du kallat hit mig för magiska föremål?
Minns du -
- när du hindrade Tus från att ta dolken som jag erövrat?
Den dolken var skälet till att han invaderade Alamut.
Denna dolk... Har du den med dig?
Ja.
Den har otroliga krafter.
Är det här nåt skämt?
Den fanns där.
Så var har du ditt ''bevis''?
Tamina...
Du har bränt händerna.
Ja...
När jag försökte få av den förgiftade skruden.
- Är det något fel, Dastan? - Nej...
Du kan lita på mig.
Det är bara det att...
Tus är min bror...
Hur kunde han förråda mig så här?
Det vet jag inte, Dastan. Han kanske -
- aldrig respekterade dig så som du förtjänar...
...utan tänkte utnyttja dig.
För att fylla hans vinglas?
Mina tjänster till din far var annorlunda.
Vi var av samma kött och blod, Dastan.
Hur många gånger berättade far om när du räddade honom från lejonet?
- Det var hans favorithistoria. - En av många, ja.
Den var hans favorit.
Nu talar du i gåtor, Dastan.
Vänta, Dastan!
Mördare!
Jag dödade inte far!
Flytta på er!
Vad ska du göra nu?!
Var är han?
Var är han?!
Jag dödade inte far.
Då förlåter Gud dig... när du halshuggits.
lnga träsvärd längre, lillebror...
Kan du inte bättre?
Ers majestät.
Jag trodde du var i Alamut.
Berätta om Dastan.
Han kom hit för att döda mig -
- på salutorget. Jag klarade mig med nöd och näppe.
Min död skulle försvaga din unga regim.
Dastan försöker uppvigla folket.
- Överta tronen? - Jag är rädd för det, Ers nåd.
En rättegång skulle bara ge honom uppmärksamhet.
Mitt råd är att undvika rättegång.
lnte låta honom återvända till Nasaf levande.
Oavsett vad Dastan gjort,
- visar en rättegång vilken sorts kung jag vill vara
Stark och mån om lagen.
Vi är inga barbarer.
Du mognar som kung för varje dag.
Dastan måste hittas och ställas inför domstol.
HASSANSINERNAS GÖMSTÄLLE
Jag måste tala med våra gäster.
De har mycket ovanliga seder, Ers nåd.
Tjänarna har sett och hört konstiga saker.
Förra veckan försvann en av hästarna.
Se till att tjänarna håller tysta.
Annars lovar jag...
...att även de försvinner.
Nästa uppgift kräver att ni är snabb, för bytet har fått försprång.
Har ni det jag bad om?
Era utövanden stör väl inte era färdigheter?
l transen ser vi visioner av framtiden.
Visioner av död.
Ödet...
...och en förbannelse.
I transen kan vi hitta vad som helst,
även er brorson, prins Dastan.
Då hoppas jag att ni ska se mer död...
...snart.
Ner! En persisk patrull!
Vad döljer du för mig?
Dina följeslagare har gett sig iväg.
De tröttnade kanske på dina lögner och baktal.
Jag var tvungen att lämna dig.
Jag antar att din farbror inte trodde dig.
Det var inte Tus som dödade far, utan Nizam.
- Din farbror? - Han hade bränt händerna.
Han sa att det hände när han försökte ta av far skruden,
- men han rörde den aldrig. Han måste ha tagit i den innan.
Nizam förgiftade den.
Vad tjänar min farbror på att vrida tillbaka tiden en aning?
lngenting.
Han mördade far för något mer än dolken.
Vad undanhåller du?
Du är snabbfingrad, men det är även jag.
Om du vill få tillbaka den, måste du berätta allt.
lnga fler lögner.
Kan vi sticka härifrån?
Bara en prinsessa kan tro att man kan undfly en sandstorm...
Nizam tänker döda oss. Han vill se mig död.
Jag måste få veta varför.
I Alamut vilar det hjärta som pulserar för allt liv på jorden.
Gudarnas timglas...
För längsen såg gudarna ner på människorna -
- och såg bara girighet och trolöshet.
Så de skickade en stor sandstorm för att förstöra allt -
- och torka ren jordens yta.
Men en ung flicka bad gudarna att ge mänskligheten en ny chans -
- i utbyte mot hennes liv.
Hennes inre renhet -
- påminde gudarna om människans förmåga till godhet.
Så de svepte in sanden i timglaset.
Flickan som räddade människan fick dolken.
Hon blev dess första väktare.
Dolkens blad är det enda som kan sticka hål på timglaset -
- och få ut Tidens sand.
Skaftet rymmer bara en minut.
Om man placerar dolken i timglaset...
...och trycker på knappen samtidigt?
Då skulle sanden aldrig sluta rinna.
Tiden kan vridas tillbaka så långt man vill.
Men det är förbjudet.
När min far var pojke -
- räddade Nizam hans liv när de var ute och jagade.
En dag förföljde prinsarna en vacker bock.
Men de visste inte att ett lejon låg på lur.
Nizam räddade Sharaman.
Far berättade den historien om och om igen.
Jag förstår inte.
Nizam vill gå tillbaka i tiden och få det ogjort.
Låta min far dö.
Då skulle han bli kung i stället.
Och mina bröder skulle aldrig födas.
Stormen är över.
Sanden i timglaset har en enorm kraft.
Om man öppnar dolken när den sitter i glaset bryts förseglingen.
Timglaset skulle spricka och gå i bitar.
Tidens sand skulle inte längre kunna tyglas.
Den skulle ännu en gång sprida gudarnas vrede -
- och förinta allt den möter.
Hela mänskligheten skulle straffas för Nizams förräderi.
Det här är allt som skulle finnas kvar...
Väktartemplet utanför Alamut är en fredad plats.
Det är enda stället där dolken kan gömmas -
- och förhindra världens undergång.
Där har du sanningen, Dastan.
Ge mig dolken tillbaka...
...så att jag kan ta den dit.
Det går inte.
Jag följer med...
Och hjälper mig?
Ska vi prata eller sätta fart?
Vår färd är välsignad!
Vi stannar för vatten och skyndar sen mot bergspasset.
Du gillar att köra med mig.
För att du är bra på att lyda order...
Utmana inte ödet...
Perser!
Vi skildes så plötsligt -
- att jag inte hann säga adjö...
Vi har spårat dig i en vecka.
Kaoset du startade pågick i två dagar!
Min kära kapplöpningsbana...
...försvann som fotspår i sanden.
Titta på Anita.
Hon är allt jag har kvar av mitt tävlingsimperium.
Och oavsett hur skicklig man är...
...så kan man inte arrangera en strutskapplöpning -
- med bara en struts!
Har jag rätt?!
Jajamän...
Visste du att strutsar har anlag för självmord?
Titta på stackarn...
Hon var mästarinna.
Nu måste jag vakta henne dygnet runt -
- för att se till att hon inte gör nåt dumt.
Så jag insåg -
- att enda sättet att ta igen det jag har förlorat var att hitta -
- de unga tu som orsakat mitt elände.
Jag kommer att behöva belöningen som utfästs.
Din bror blir glad när han får se...
Det är bara vanliga sandvirvlar...
- Hör på... - Nej, tack.
- Fin kniv... - Ädle schejk,
- vi är på en helig färd till temp...
Tempel hit och dit!
lnget är heligare än persiskt guld!
Ge mig dolken! De är för många.
Du kan inte döda allihop. Ge mig dolken!
Dolken!
Hur klarade du det, perser?
lnstinkt.
Vad är det?
Vi måste härifrån.
Vad hände i går kväll?
Ormarna styrdes av hassasiner.
De var Persiens hemliga styrka -
- tills min far upplöste dem.
Nizam lydde väl inte fars order, utan behöll dem.
Regeringsstyrda lönnmördare...
Det är därför jag inte betalar skatt!
Vi kan inte stanna nu.
Kanske inte ni, men vi kan.
Ni kan hjälpa oss till templet.
Ta oss över Hindukush i full storm?!
Problem dras till dig som flugor till rutten mango,
- och du är galen! - Det finns guld vid templet.
Mer än tio hästar kan bära.
Skattefritt...
Sir!
Vet du vart du är på väg?
Jag lärde mig vägen som barn.
Det måste varje prinsessa göra.
Det är en helig uppgift.
Här är det!
Fristaden där dolken är i tryggt förvar.
Jag väntade mig gyllene statyer och vattenfall.
Ge mig dolken så att jag kan ta den dit.
Skär sig inte, prinsessan.
Kom!
De har dött nyligen - kanske i går kväll. Först torterades de.
- Hassasinerna... - Nizam känner till den här platsen.
Alla är döda.
Hela byn. Mitt guld?
Vart ska du?
Det finns bara en lösning:
Säkerställa dolken.
l templet finns den sten dolken kom från.
Templet är ju bara en stenhög!
Vi lärde oss den sista lösningen:
Sätt tillbaka dolken i stenen, som sedan drar in den i berget -
- där gudarna återfår den.
Det ursprungliga löftet...måste hållas.
Vilket löfte?
Gudarna måste återta det liv de skonade.
Då dör du!
Stå still! Stå still!
Hör på mig...
Ge mig ditt svärd!
Har du inte ens den hedern?
Folk har mördats här -
- av hassasiner, på order av Nizam. Han är förrädaren!
De finns inte längre.
Du tror du kan luras...
- Jag luras inte. - Sir!
Alla där inne är döda och det finns fler döda i byn.
- En där inne... - Stanna där!
Nizam vill att jag ska dö.
Han vill tysta mig. En rättegång väcker uppmärksamhet.
Visste du? Han har sagt det, inte sant?
Vi har inte alltid dragit jämnt, Garsiv, men...
Vi är bröder!
Vackra ord när jag hotar ditt liv...
Du undrade ofta varför far bad så ofta.
''Bandet mellan bröder är svärdet -
''- som försvarar vårt rike.''
Han bad att svärdet skulle förbli starkt.
Varför kom jag till begravningen -
- trots att det var så farligt?
Nizam ansåg att du borde dödas,
- men Tus gav order om du ska återföras levande.
Nizam vill att jag dör -
- och har lejt hassasiner för att se till att det blir så.
Han är rädd för vad jag kan säga...
Och vem jag berättar för.
Berätta för mig, broder.
Hassasiner!
Tyst med er!
Skydda dolken!
Bakom dig!
Kasta de här!
Leta rätt på henne!
Titta här!
Du vet väl vad de säger om män med stora svärd?
Tamina! Låt mig göra det.
Endast en väktare kan återlämna dolken.
Det här är inget du kan göra, Dastan.
Jag är redo.
lnte jag.
Dra er tillbaka!
Förlåt mig, Dastan.
Rädda riket.
Min bror...
Var är dolken?
Den är försvunnen.
''Beskydda dolken oavsett följderna.''
Det var mitt heliga kall...
Det var mitt öde.
Vi skapar vårt eget öde, prinsessa.
Vi ska hitta den.
Vi behöver ännu en häst!
Vart ska du?
Till Alamut.
Nizam kommer att sticka hål på timglaset.
Nån måste hindra honom.
''Nån måste hindra honom''...
Vad är det?
En knivkastare med samvete...
Perserna har nått de första tunnlarna.
De når timglaset inom några timmar.
Nizam har dolken i högtemplet.
Den vaktas av nån sorts demon som sprutar spikar.
Hassasinen som dödade min bror...
Det är han som står mellan oss och dolken.
lngen överlever inom 20 meter från honom.
Vissa behöver inte komma så nära...
En droppe vatten, Ers nåd.
Är du säker på det här?
Det är jag skyldig honom.
Du är ju ngbaker! Numidiska slättens skräck!
Jag är en lite lätt oärlig entreprenör.
Denna ädelhet passar inte oss.
Skynda på!
Min vän... Har nån nånsin sagt till dig...
...att du pratar för mycket?
Har jag berättat för er om ngbakerna?
Ja, det har du.
Jag hoppas att din bror lyssnar på dig.
Han är här...
Spärra alla portar!
Grip honom!
- Det är klart. - Dastan, jag tycker inte...
Jag tycker inte du ska göra det här.
Hör jag oro i din röst...?
- Varsamhet. - Med en gnutta oro...
Ni inbillar er, min prins.
Och ni brukade ljuga bättre, min prinsessa.
Jag har inte gjort det på länge...
Det här är inte vår sista gång tillsammans.
- Var är dolken? - Ni persiska byråkrater...
...har så mjuka händer.
Det har hittats, Ers nåd.
Timglaset?
Jag har inte dolken.
Lämna mig ensam.
Hej, Tus.
Dastan!
- Vi måste prata. - Prata på.
- l enrum. - Vänta utanför.
Nu!
Vi är ju bröder.
Fars skrud var förgiftad av Nizam.
Du är galen!
Vem gav dig skruden?
Vem gav dig den?!
Du litade på honom, som jag.
Alamut sålde inga vapen till våra fiender.
Nizam ljög.
Vad skulle han vinna på att göra det?
Lyssna noga på mig.
Under staden finns en urgammal kraft: en behållare med Tidens sand.
Nizam vill använda den -
- för att vrida tillbaka tiden och göra sig till kung.
''Tidens sand''?
- lrrläror! Hednisk galenskap. - Nej,
- jag har sett dess kraft.
Nizam upptäckte var den förvaras.
Stoppar vi honom inte, går världen under.
Om du ska döda mig...
...gör det nu.
Det här är ingen vanlig dolk...
Tryck på ädelstenen på handtaget, så får du se.
Jag borde ha gjort det här före invasionen.
Vad pratar du om?
Att göra vad jag vet är rätt - oavsett följderna.
- Soldaterna är kvar på... - Stanna där!
Han tog sitt liv.
Må gudarna vara nådiga mot förrädaren som valde ynkryggens väg.
Vi vet att Dastan var många saker -
- men inte en ynkrygg.
Det här är ingen vanlig dolk.
Tryck på ädelstenen på handtaget, så får du se.
...oavsett följderna.
Stopp!
Alldeles nyss dog du...
Du tryckte på den...
Hur visste du jag skulle göra det?
För att vi är bröder.
Den dagen vi gick ut i krig,
- sa far att en sann kung överväger de råd han får -
- men lyssnar alltid på vad hjärtat säger.
Du skulle inte behövt ta till så drastiska bevis.
Ers majestät, soldaterna säger att...
Jag ser att Dastan har i sanning återvänt.
Minns vad jag sa, Tus!
Ett ögonblick!
Stackars Tus... Så ivrig att få regera.
Och du, Dastan, ska alltid störta in...
Så angelägen att visa -
- att du är nåt mer än nåt som kungen plockade upp från gatan.
Vilken soppa...
Bandet mellan bröder -
- tycks inte längre vara det svärd som försvarar vårt rike.
Ja!
Han var en av våra...
En av templets präster...
Det var så Nizam fick kännedom om timglaset.
De har korrumperat väktarna - infekterat oss.
Vi är inte längre rena...
Vi måste skynda oss.
Hissen!
Nu!
Väktarna byggde gångar under stan,
- en hemlig väg till timglaset.
Om vi skyndar oss kan vi hinna före Nizam.
Där är vägen till timglaskammaren.
Det finns bara en säker väg dit.
Snabbare!
Gå i mina fotspår.
lnget får röra golvet utom där jag går.
Spring, Dastan!
Spring!
Du mördade Sharaman, som var din bror!
Och min förbannelse.
Jag såg upp till dig.
Jag förstod aldrig varför min bror tog skräp till palatset...
Ha så trevligt i rännstenen, Dastan.
Där får du stanna så länge jag är kung.
Vrid inte tillbaka tiden med dolken!
- Då släpper du lös... - Vad då?
Guds vrede? Helvetet?
Gör det inte!
Stoppa honom. Spricker glaset, dör världen!
Det är inte mitt öde, det är ditt. Det har det alltid varit...
- Släpp mig. - Nej.
- Släpp mig. - Jag släpper dig inte!
Jag önskar vi kunde fått vara tillsammans.
Familj...
Prins Dastan!
Bis? Du är här...
Det är klart att jag är.
Våra mannar har omringat Alamuts palats.
Striden är över.
lnte än.
Vänta!
Persiens tappra soldater!
Vi har lurats till att anfalla denna heliga stad.
Alamut har inga vapensmedjor.
Har du tappat förståndet?
Jag kan inte tiga inför förräderi. Detta krig organiserades -
- av en som åtnjöt den största tillit: vår farbror Nizam!
Dastan har slagits hårt i dag - kanske för hårt.
Nu behöver han slippa stekhettan, få vila och samla sig.
De vapen vi hittade är förfalskade!
Det finns inga vapen här, det vet farbror!
''Spionen'' som skulle ha upptäckt dem, lejdes av dig -
- för att övertyga oss om att invadera Alamut!
Har du drabbats av segerångest?
Det var ju du som ledde attacken. Och gav oss vår stora triumf!
Jag borde aldrig ha tillåtit attacken.
Mitt hjärta sa att det var fel.
Det blir aldrig du.
Du blir aldrig kung.
Du har fel sinnelag.
Du kommer att dö i skuggan av en stor man.
Ta honom därifrån innan han skämmer ut sig helt!
Tus, innan du lämnade Nasaf, sa far till dig -
- att en sann kung överväger de råd han får -
- men han lyssnar alltid på vad hjärtat säger.
Far och jag var ensamma.
Hur kan du veta det?
Han vet vad vi kan.
- Lyssna bara på ditt hjärta. - Han trotsar din order och vill retirera.
Tus...
Vidta åtgärder.
Spionen vet vad som är sant.
För honom till mig, så tvingar vi ur honom sanningen!
Du hade allt man kan önska sig: kärlek, respekt och familj.
Men det räckte inte, va?
Prinsessan av Alamut.
Jag förleddes till att anfalla er stad.
Förlåt mig, Ers höghet. Låt mig försöka att gottgöra skadan.
Det vore till ömsesidig fördel -
- om våra länder förenades av ett band starkare än vänskap.
Giftermål!
Ert giftermål till en som både berövrat och räddat er stad.
Dastan!
Han kanske saknar kungligt blod, men är likväl en son till vår far.
En bror till Garsiv och mig.
En sann prins av Persien.
Gå fram innan jag gör det...
Det är kutym att ett frieri åtföljs av gåvor -
- men jag överraskades, så jag kommer oförberedd.
Jag har ingen gåva...
...förutom det som redan tillhör er.
Promenera med mig...prins Dastan.
Hur kan jag lita på den som intagit min stad?
Jag börjar tro att jag inte längre är samme man.
Det var kort tid för en så stor förändring.
Kanske det.
Det låter som om ni upptäckt något här.
Vad skulle det vara?
En ny själslig medvetenhet.
- Mitt öde? - Precis.
Jag tror att vi skapar vårt öde själv.
Ni har en beklaglig brist på nyfikenhet.
En av mina många brister...
Gör inte narr av mig, är ni snäll.
Vi känner nog inte varandra tillräckligt väl för sånt, prinsessan.
Men jag ser fram emot -
- den dag då vi gör det.
Vissa liv sägs vara förenade genom tidevarven
Förbundna av ett forntida rop som ekar genom seklen